WEB
- šetrnou lékárnu z první strany rubriky přesunout do Další dobré rady

Zdravé a šetrné vaření
další zajímavosti, tipy a recepty k nejnovějšímu 13. svazku edice Dobrá rada

Jak na nákupy
Potravinová banka 

Potravinová banka je projekt, který spravují lidé z Hnutí Brontosaurus, Instruktorů Brno a absolventi či studenti Environmentálních studií MU v Brně. Jde o prodej potravin v biokvalitě, ale zároveň za nízkou cenu. Ta je dána tím, že se potraviny nakupují ve velkém, vše probíhá bez zbytečných obalů a odpadají náklady na provoz obchodu (prodej probíhá ve skladu poskytnutém Hnutím Brontosaurus, o obsluhu a správu systému se starají dobrovolníci, žádné marže). 

Jak to tedy funguje?
Nejprve se musíte zaregistrovat do systému, podrobné informace naleznete zde:
http://akce.brontosaurus.cz/banka/bin/view/PBBrno/WebHome
Při zaregistrování si do systému vložíte nějaký obnos, za který pak objednáváte on-line potraviny z nabídky od různých dodavatelů, které budou pro vás nachystány ve výdejní dny v prostorách biobanky. Krom toho můžete rovnou a bez objednávky v biobance kupovat věci, které jsou skladem (většinou luštěniny, koření, těstoviny, oleje apod.).

Na co je důležité nezapomenout?
Když jste se zaregistrovali, úspěšně si objednali potraviny a našli trochu schované sídlo biobanky, pak byste měli myslet ještě na to, že v biobance vše probíhá bez zbytečných obalů. Je třeba si tedy donést vlastní tašky, pytlíky (neděravé!), petláhve a obaly na vajíčka. Obrňte se také trpělivostí, neboť popularita biobanky stoupá, zaregistrovaný počet uživatelů taktéž, ale stále je vše založeno na dobrovolnosti, takže výdejní dobrovolníci často nestíhají a občas si zkrátka musíte postát ve frontě (vemte si sebou noviny a můžete si u toho číst). Taktéž dodavatelé občas nedodají to, co jste si objednali, protože slepice snesly málo vajec apod., připravte se tedy na to, že občas místo objednaných šesti vajec dostanete dvě.

Přes uvedené nedostatky je nákup v biobance neocenitelný - dostanete tam biopotraviny za cenu, kterou jinde nenajdete, nákup je tam trošku jiný a netradičnější a můžete si tam objednat produkty jinde nesehnatelné, např. domácí chleby, které jeden ze správců biobanky peče, či domácí pivo apod.

Uchovávání potravin 
Sušení
Sušení ovoce a zeleniny nabízí skvělé řešení, jak uchovat sklizeň v době, kdy je zralá a dostupná z místních zdrojů. Vlastním sušením můžete předejít zbytečnému plýtvání energie při jejich zpracovávání a také víte vše o jejich původu. Zároveň se vyhýbáte konzumaci sušených plodů, které jsou často konzervovány sířením a mohou způsobovat nadýmání a jiné trávicí potíže. Sušit doma se dá téměř cokoli. Oblíbené je sušení švestek, jablek, meruněk, ale i rajčat sušených na slunci, hub či bylinek. V závislosti na množství vody v jejich dužnině je ovšem důležité zvolit vhodný způsob sušení, aby se ovoce nezkazilo a nedocházelo k jeho plesnivění. Jde to i bez spotřebovávání energie - využít období podzimu, kdy se již ve většině domácností topí. Na síta nebo rámečky s mřížkou či pletivem ovoce nebo zeleninu naskládáme a suší me přirozeným způsobem v blízkosti topidla. Sušit můžeme i na podomácky vyrobených dřevěných tyčkách nebo zavěšených provázzcích, na které nakrájené plátky navlékáme.
Pro šetrné sušení nejsou příliš vhodné meruňky nebo broskve, protože obsahují hodně vody a sušení trvá nejdéle.  Aby se neznehodnotily, musí se sušit v troubě při maximální teplotě kolem  60 stupňů C, nebo sušičce, což vyžaduje spotřebu energie. 
Sušenou zeleninu a ovoce uskladňujeme nejlépe v temnu, suchu, popřípadě chladu.

Zavařování ovoce a zeleniny
V dnešní době existuje mnoho přípravků, které “pomáhají” při přípravě zavařenin.  Většinou obsahují želatinu či jiné želírovací látky, případně také aditiva. Je nutné zdůraznit, že při přípravě marmelád není nutné tyto pomocné suroviny přidávat. Namísto kyseliny citronové použijte čerstvě vymačkanou šťávu z biocitronu. Při zavařování se spoléhejte na kvalitní cukr, jehož součástí nejsou přebytečná plnidla. Ovoce má přirozenou vlastnost želírovat díky přirozenému obsahu pektinu, který se vyskytuje především ve slupce méně zralého ovoce. Pokud se opravdu nevyhnete potřebě použít zahušťovadlo, dejte přednost právě pektinu nebo agaru, získávaného z mořských řas, před živočišnou želatinou. 
Nejšetrnějším způsobem zavařování je konzervace za studena. Jde vlastně o druh kvašení, který se používá především u okurek a stačí vám k němu pár sklenic, voda a sůl s kořením. Pamatujte, že uchovat zeleninu můžete i nakládáním do různých octů, olejů a solí, které mají přirozené konzervační vlastnosti.
Další rady anjdete i na http://www.ecb.cz/dobra_rada/setrna_kuchyne.php

Co takhle dát si... bylinky?
Oblíbené bylinky v naší kuchyni
Bazalka je u nás velice známá a populární díky rozšířené oblibě italské kuchyně. Má nezaměnitelnou vůni a je lahodná především v kombinaci s rajčaty a těstovinami, ať už tepelně zpracovaná v omáčkách tak v studených salátech. Ne všichni ovšem vědí, jak lehce se dá pěstovat i v bytech za oknem. Když ji budete dopřávat dostatečnou zálivku ze spodu, bude vás obdarovávat krásnými čerstvými listy několik měsíců od jara až do podzimu.

Řeřicha je další bylinkou, která se těší čím dál větší oblibě a neměla by chybět na talíři. Je zdravá, chutná a její pěstování zvládne i začátečník. Má štiplavou chuť a dá se použít namísto pažitky či petrželky. Obsahuje zdroj vitamínu C, thiaminu a betakarotenu, které především v zimě, období s omezeným přísunem čerstvých surovin, podporují silnou imunitu. Mimo to obsahuje mnoho cenných minerálů, jako jsou například hořčík, železo, draslík  a vápník. Semínka řeřichy pěstujeme na vlhké vatě na talíři v blízkosti okna. Ke sklizni vyroste do 14 dnů.
Rozmarýn dokáže na zahrádkách dorůstat až do dvoumetrového keře, za oknem nám ale bude spokojeně růst a vonět jako malý keřík. Je součástí známého provensálského koření a jako čerstvá bylinka je používán především do jídel zapékaných v troubě. Přidává se na pekáč k masu, ale lahodně provoní i pečené brambory. Rozmarýn má uklidňující účinek a stimuluje krevní oběh. Pomáhá při nespavosti a revmatu. Zároveň podporuje trávení, produkci žluče a pomáhá proti nadýmání. 
Koriandr se používá nejen jako koření ve formě semínek, ale i jako zelená bylinka. Dá se jednorázově vypěstovat k seřezání v květináči za oknem. U nás není příliš rozšířen, ale v mexické a asijské kuchyni je neodmyslitelnou součástí. Je příbuzný anýzu, kmínu a kopru. Pomáhá při různých trávicích potížích. Listy koriandru se přidávají do polévek, omáček, dresinků, salátů a masných a rybích pokrmů. Zpestřete si svůj jídelníček trochou exotiky!

Recept na Borůvkový táč 

Na táč
2 hrnky vařených jáhel (3/4 hrnku nevařených)
2 hrnky ovesných vloček
½ hrnku rozinek
1–2 hrnky borůvek
1 lžíce slunečnicového nebo sezamového oleje

Na drobenku
½ hrnku celozrnné pšeničné mouky
½ hrnku kokosové moučky
½ hrnku kukuřičné strouhanky
2 lžíce sušeného mléka (ovesné, sojové nebo kukuřičné)
1 lžíce slunečnicového oleje
1 lžíce rýžového sirupu
1 lžíce vody

1.	Oprané jáhly dejte do vody v poměru 1 díl jáhel a 3 díly vody.  Vařte pod pokličkou 15-20 minut.
2.	Mezitím povařte v jednom hrnku vody půl hrnku rozinek. Povařené rozinky s vodou, jáhly a ovesné vločky dobře smíchejte a nechte alespoň 1 hodinu odpočinout. Po ustání přimíchejte 1 lžíci oleje. 
3.	Těsto pak dobře rozprostřete na olejem vymaštěný plech a posypte čerstvými nebo mraženými borůvkami. Jako variaci můžete použít jahody, maliny, rybíz nebo ovocnou směs podle vaší chuti. Pokud budete mít pocit, že ovoce dostatečně táč neosladí, můžete do něj přidat další hrstku rozinek na přislazení.
4.	Smíchejte všechny suché ingredience na drobenku a postupně přimíchejte 1 lžíci oleje, rýžového sirupu a vody. Dobře rukama promněte a jakmile směs začne hrudkovatět, posypte s ní rovnoměrně celý táč.
5.	Pečeme 30-40 minut v troubě vyhřáté na 190 °C.

Kam se zbytky?

Jak skladovat bioodpad v bytě
Pokud ve vašem městě začíná fungovat komunální sběr bioodpadu, postačí vám kbelík na balkóně, který opatříte podestýlkou (vhodná je hlína, sláma, staré listí, lepenka) a na ni dáváte bioodpad. Ten pak překryjete další vrstvou hlíny, abyste zamezili problému s nepříjemným zápachem. Skvěle slouží i papírová plata od vajec, která pohlcují přebytek vody. Takto skladovaný bioodpad pak můžete odnést na místo sběru  (Sběrné středisko odpadu či přímo hnědý kontejner). Odtud vše putuje do kompostárny, kde proběhne za sledovaných podmínek ten pravý kompostovací proces.

Vermikompostování –kopostování pomocí žížal
Nemáte-li zahradu a přesto chcete svůj bioodpad přeměnit v kvalitní substrát na sázení a přihnojování květin, můžete kompostovat za pomoci žížal. 
Vermikompostér můžete dnes zakoupit hotový z recyklovaného plastu, nebo postačí bedýnka s dírkami ve dně, které umožní přístupu vzduchu a odtoku přebytečné tekutiny (výluh se dá použít jako tekuté hnojivo). Proto je potřeba umístit ji např. na špalíky do nepropustné nádoby.
Na vyšší podestýlku dejte násadu kalifornských žížal – mohou být i obyčejné žížaly hnojní , a vrstvěte bioodpad. Můžete ho prosypat vrstvou podestýlky nebo hlíny. Další možností je opatrně vyhloubit díry – pozor, abyste neublížili žížalám, a do nich bioodpad zahrabat. Jednotlivé kousky by neměly být větší než 5 cm. 
Mohou to být zbytky zeleniny, ovoce, sáčky s čajem i kávová sedlina, nemastné papírové ubrousky, menší množství rozdrcených vaječných skořápek či zbytků jídla
Nedávejte žížalám zbytky masa, kostí, kůže, tuky, zbytky mléčných výrobků či části jedovatých rostlin.
Budete-li mít kompostér na balkóně, postarejte se v létě o dobré zastínění, v zimě je přesuňte do temperovaného sklepa či garáže. Žížaly potřebují teplotu mezi 18 – 25 stupni C.
Sledujte naši fotoreportáž o vermikompostování v rubrice Ekoporadna – prosím aktivní proklik